K M O T R
část druhá
Kmotr se narodil jako Vito Andolini ve městě Corleone na Sicílii.
V roce 1901 byl jeho otec zavražděn za urážku místního šéfa mafie.
Jeho starší bratr Paolo přísahal pomstu a zmizel do hor.
Opustil Vita, jediného dědice, který zůstal s matkou na pohřbu.
Bylo mu teprve devět let.
Zabili mi chlapce! Zabili malého Paola!
Zabili tvého syna Paola!
Vrazi! Vrazi!
Můj synu...
Se vší úctou, Done Ciccio.
Zabil jste mého muže, protože se vám nepodřídil.
A jeho nejstaršího syna Paola, protože přísahal pomstu.
Vitovi je teprve devět a je zaostalý.
- Nemluví. - Z jeho slov strach nemám.
Je slabý. Nikomu by neublížil.
Ale až vyroste, bude silný.
Nebojte se. Je to dítě, nic vám neudělá.
Až vyroste, přijde a bude se chtít pomstít.
Prosím, Done Ciccio, ušetřete mého syna.
Už mám jen jeho.
Přísahám Bohu, že vám nic neudělá. Ušetřete ho!
Vito, utíkej! Pohni se a zabiju ho!
Utíkej, Vito!
Zabijte ho!
Rodina, která ukrývá Vita Andoliniho, bude litovat!
Rozumíte?
Dobře poslouchejte, co říkám.
Vito, modlíme se za tebe!
Jestli někdo skrývá malého Vita Andoliniho,
ať nám ho vydá.
Don Ciccio bude vděčen!
Bude to lepší pro chlapce i pro vás!
Rodina, která ukrývá Vita Andoliniho, bude litovat!
Sestro.
Peníze?
Tlumočník!
Odkud jsi?
- Jak se jmenuješ? - Maria.
Jak se jmenuješ?
No tak, synu. Jak se jmenuješ?
Vito Andolini z Corleone.
Corleone. Vito Corleone.
Dobře, tamhle.
Další.
Řekněte mu, že má neštovice. Bude tři měsíce v karanténě.
Vito Corleone!
Tady je. To je on.
VITO CORLEONE OSTROV ELLIS 1901
JEHO VNUK ANTHONY VITO CORLEONE
JEZERO TAHOE, NEVADA 1958
Přinesls klíče od auta?
Laurie! Laurie!
Mami!
- Podívej, kdo je tu. - Otec Carmelo.
- To je Otec Carmelo. - Jsem Merle Johnson.
Mami!
- Tady jsem. - Constanzie, po týdnu?
Minulý týden jsem pro tebe poslala auto na letiště.
Byl to chaos. Ale jsem tady, jen o týden později. To je pro moji mámu!
- Co je to? - Pamatuješ na Merla?
Ahoj. Jak se máš? Díky.
Kde je Michael? Musím s ním mluvit a nemůžu čekat.
Nejdřív běž za dětmi.
Pak se starej o setkání s bratrem. Jako ostatní.
Dámy a pánové...
Nejvýznamnější host by rád řekl pár slov.
Přivítejme senátora Pata Gearyho ze státu Nevada.
A tohle je paní Gearyová.
Mockrát děkuji.
Dnešek je šťastným dnem pro mě a mou manželku.
Vidíme Nevadu zřídka.
Ale dnes se můžeme potkat se starými známými, poznat nové
a oslavit svaté přijímání jednoho mladého muže.
Rád bych poděkoval jeho rodině za velký příspěvek státu.
Držím nyní v ruce šek určený univerzitě.
Je to úctyhodná částka na jméno
Anthony Vito Corleone.
Šek je podepsán rodiči toho mladého muže,
jimž bychom měli poděkovat.
Miku, Pat, Kay, vstaňte, prosím. Ať vás všichni vidí!
Přátelé, vstát.
Nevada srdečně děkuje manželům Corleonovým!
A máme tu ještě jedno překvapení, sbor Sierra Boys,
který zazpívá píseň speciálně vybranou k poctě
hostitele, pana Michaela Corleona.
Chlapci.
Plaketu.
Pánové, můžete si podat ruce?
Dobře.
Teď, senátore, jen vy a paní Corleonová.
Můj právník Tom Hagen. Senátor Geary.
Zařídil vše prostřednictvím Turnbulla.
- Ano, ano. - Posaďte se.
Myslel jsem, že budeme mluvit sami.
Těmto lidem na smrt věřím, senátore. Žádat je o odchod by byla urážka.
Mně to absolutně nevadí,
ale jsem nevybíravý a budu mluvit upřímně.
Možná, že upřímněji, než k vám dosud někdo v mém postavení mluvil.
Rodina Corleonových si vede v Nevadě dobře.
Vlastníte a řídíte dva velké hotely ve Vegas
a jeden v Renu. Licencím byla udělena výjimka
a tak nebyl problém s Komisí pro hazardní hry.
Moje zdroje mi sdělily,
že máte zálusk na hotel Tropigala.
Podle nich máte do týdne odstranit Klingmana.
To je expanze. Nicméně zůstává jeden technický problém.
Licence bude pořád na Klingmanovo jméno.
- Turnbull je dobrý chlap. - Zkraťme to.
Nehodlám tu trávit více času, než musím. Můžete dostat tu licenci.
Cena je 250 000 dolarů.
Plus měsíčně 5 procent ze zisku
ze všech čtyř hotelů, pane Corleone.
Cena za licenci je menší než 20 000 dolarů, že?
To je pravda.
- Proč mám platit víc? - Protože vás chci zmáčknout.
Nemám rád lidi jako vy.
Nelíbí se mi, když vás vidím v čistý zemi s tužidlem na vlasech,
vystrojené v hedvábných kvádrech,
jak si hrajete na počestný Američany.
Uděláme obchod, ale to nic nemění na tom, že pohrdám vaší maškarádou,
tím, jak odporně se u nás chováte vy a vaše podělaná rodina.
Senátore,
oba žijeme v pokryteckém světě.
Ale mou rodinu z toho vynechte.
Dobře, dobře.
Někteří dospělí si hrají s hračkami. Vy s tou svojí.
Řekněme, že mi budete platit, protože je to ve vašem zájmu.
Chci odpověď a peníze do zítřka do dvanácti. Ještě něco.
Už mě nekontaktujte, nikdy.
Od teď budete jednat s Turnbullem. Otevři ty dveře.
Senátore, odpovím hned, jestli chcete.
Má nabídka je tato:
Nic.
Ani poplatek za herní licenci, kterou chci, abyste vystavil.
Příjemné odpoledne, pánové.
Dámy! Nevěděl jsem, že jste tady.
- Zlato, už musíme jít. - Vážně? Omlouvám se.
- Bylo to příjemné. - Potěšení je na naší straně.
Bylo příjemné s vámi mluvit.
Fredo! Fredo, ty prevíte, vypadáš skvěle!
Frank Pentangeli! Myslel jsem, že už nikdy nepřijedeš, ty tuláku!
Musím dohlížet na svý kluky.
- Co je tady s jídlem? - Co se děje?
Dali mi cracker s játry a říkají tomu "chuťovka".
Já na to: "Chuťovka. To je cracker s játry!"
Přineste pepř a sardinky!
Když tě vidím, připomíná mi to New York!
Pamatuješ na Willi Cicciho, co byl s Clemenzou v Brooklynu?
Rozrušilo nás to. Infarkt, co?
Ne, to nebyl infarkt.
Proto jsem přijel dohlédnout na tvého bratra Mika.
- Ale co je s ním? - Co tím myslíš?
Musím dostat pozvánku ke stolu?
- Nemůžeš jít dovnitř za Mikem? - Nechal mě čekat v hale!
- Johnny Ola. - Al Neri.
- Znáš mého právníka Toma Hagena? - Znám ho ze starých časů.
Rocco...
- Co je tohle? - Pomeranč z Miami.
Postarej se o Johnnyho lidi. Určitě mají hlad. Johnny?
Tom nezůstane. Stará se pouze o určité záležitosti rodiny.
Jistě, Miku.
- Co si dáš k pití, Johnny? - Anýzovku.
- Kdybys něco chtěl, jsem venku. - Řekni Roccovi, že čekáme, Tome.
- Právě jsem byl u Rotha v Miami. - Co jeho zdraví?
Není dobré.
Můžu něco udělat nebo poslat?
Váží si tvého zájmu, Michaeli, a tvé úcty.
To kasino...
Platní majitelé: Jacob Lawrence, Allan Barclay. Právníci z Beverly Hills.
Skuteční majitelé jsou Lakeville Road Boys a náš přítel z Miami.
Podnik vede Klingman a taky v něm má podíl, ale mám ti vyřídit,
jestli ho odstraníš, na přítele v Miami je spoleh.
To je od něho laskavé. Řekni mu, že si toho vážím.
Hyman Roth vždycky vydělává pro své partnery.
Staří přátelé už odešli.
Smrt - ať už jakákoliv,
vězení, deportace...
Zbyl jen Roth, protože vždycky vydělal peníze pro své partnery.
To není možný! 30 profesionálních muzikantů a žádný Ital!
Zahrajte tarantelu!
Vy! Nahoru, nahoru!
Touhle rukou!
Co to sakra je?
- Sestru přijmu sám. - Mně se to taky týká. Smím zůstat?
Jak se máš, zlato? Merla už znáš, byl se mnou ve Vegas.
- Viděl jsem vás. - Můžu dostat drink?
Přines mu drink!
Chceme plout do Evropy. Ráda bych si zamluvila Queen.
Proč nejdeš do cestovní kanceláře?
Nejdřív se chceme vzít.
Teprve nedávno ses rozvedla a už se chceš zase vdávat?
Děti vidíš jen o víkendech.
Tvýho nejstaršího syna sebrali v Renu za nějakou krádež.
Lítáš po světě s chlapama, co tě využívají!
- Nejsi otec! - Proč za mnou chodíš?
Potřebuju peníze.
Connie, Connie, Connie...
Chci jen tvé dobro.
Proč nezůstaneš s rodinou?
Můžeš žít v domě se svými dětmi.
Nic ti nebude chybět.
Neznám tvého Merla. Nevím, co dělá a z čeho žije.
Řekni mu, že svatba nepřipadá v úvahu a že už ho nechceš vidět.
Pochopí to, věř mi.
Connie.
Jestli mě neposlechneš a vezmeš si ho,
zklameš mě.
- Rodino! - Cent anni!
Co je "čentani"?
"Cent anni". To znamená století.
Všichni bychom měli žít 100 let. Totiž rodina.
- Byla by to pravda, kdyby žil otec. - Connie.
Ahoj...
Merle, to je moje švagrová Deanna.
- Fredova žena. - Těší mě.
Nechci být neuctivý, ale nepřišel jsem na večeři.
Já vím, vím.
- Chci tancovat! - Padáš na zem.
Žárlíš, protože on je opravdový muž!
- Já ti tu hubu rozbiju. - To si zkoušej na svoji mámu!
Tihle taliáni jsou šílenci, když jde o manželky.
Michael říká, že když nezakročíš, tak musím já.
- Bude to lepší. - Nikdy si neberte taliána.
Chovají se k manželce jako k onuci! Nechtěla jsem říct talián. Ne!
Co mi to děláš? Pomoc!
Fredo!
- Nedokážu ji zvládnout, Mikey. - Jsi můj bratr, neomlouvej se.
Clemenza slíbil Rosatům, že po jeho smrti dostanou území.
- Jsi tu a nic jim nedal. - Vyhnul jsem se.
Clemenza jim slíbil hovno. Neslíbil jim nic.
- Nenáviděl je víc než já. - Frankie, cítí se podvedeni.
Sedíte si tady v pohoří Sierra a pijete...
- Co to pije? - Šampaňský.
Šampaňský a soudíte, jak řídím svoji rodinu.
Tvá rodina pořád nese jméno Corleone
a nikdy nepřestaň respektovat svoji rodinu.
Moje rodina nebude jíst tady, v Las Vegas a už vůbec ne v Miami
s Hymanem Rothem!
Seš dobrý chlap a mám tě rád.
Byl jsi vždy oddaný mému otci.
Bratři Rosatové berou rukojmí.
Plivou mi do obličeje, protože za nimi v Miami stojí ten Žid.
Já vím. Proto na ně nechci sáhnout.
- Ne? - Ne, chci, abys k nim byl slušný.
Chceš, abych k nim byl slušný? Jak mám být slušný ke zvířatům?
Tome, poslouchej. Najímají Mexikány, najímají negry.
Páchají násilí v sousedství, kde žijou jejich babičky!
Kolem nich jsou jen děvky! Špína a drogy!
A na hazard z vysoka kašlou.
Chci řídit svoji rodinu bez tebe. Chci vidět bratry Rosatovy mrtvý!
- Ne. - Zabít.
Mám důležitý obchod s Rothem. Nechci si to nechat narušit.
To dáš raději přednost Židovi před vlastní krví?
Víš, že můj otec obchodoval s Hymanem Rothem. Vážil si ho.
Tvůj otec obchodoval s Hymanem Rothem, vážil si Hymana Rotha,
ale nikdy nevěřil Hymanu Rothovi
ani jeho sicilskýmu poslíčkovi Johnny Olovi.
Musíš mě omluvit. Jsem unavenej a trochu opilej!
Chci, aby všichni věděli, že já potíže dělat nebudu!
Done Corleone.
Cicci, dveře.
Chceš, aby teď odešel?
Ať se vrátí do New Yorku. Všechno jsem naplánoval.
Starouš přebral víno.
Je pozdě.
Jak se má miminko?
- Spí ve mně. - Cítíš, že je to chlapec?
Ano, je, Michaeli.
Kay?
Omlouvám se dnes za ty lidi. Špatně jsem to načasoval.
Nedalo se nic dělat.
Vzpomněla jsem si, cos mi jednou řekl.
"Za pět let bude rodina Corleonových plně legitimní."
Je to už sedm let.
Já vím. Snažím se, drahá.
Líbí se ti to ano ne
Vidělas tohle?
Proč jsou roztažené závěsy?
Kay, jsi v pořádku?
- Nejsi zraněná? - Ne.
To nic.
Stát! Stát!
Stát!
Jsou pořád na našem pozemku. Zůstaň uvnitř.
- Chci je živé. - Pokusíme se.
Živé!
Zůstaň u dveří.
Jo, vstupte.
- Miku, seš v pořádku? - Jo.
Spoustu věcí ti nemohu říct, Tome.
Vím, že tě to v minulosti mrzelo.
Myslels, že ti málo důvěřuju nebo na tebe málo spoléhám.
Ale protože tě obdivuju a mám tě rád,
něco jsem ti zatajoval.
Teď jsi jediný, komu můžu důvěřovat.
A Fredo?
Má dobré srdce.
Ale je slabý a hloupý a tady jde o život.
Tome, jsi můj bratr.
Vždycky jsem chtěl, abys mě za něho považoval. Za skutečného bratra.
Já vím.
Převezmeš to.
Budeš Donem.
Jestli se teď stalo, co si myslím, ještě v noci odjedu.
Dávám ti pravomoci. Nad Fredem a jeho muži. Roccem, Nerim, všemi.
Věřím ti tak, že ti svěřuju životy své ženy, dětí, budoucnost rodiny.
- Jestli je chytíme, zjistíme...? - My je nechytíme.
Pokud se nemýlím, už jsou mrtví.
Zabil je někdo nám blízký.
Někdo od nás. Teď je vyděšený, že to zpackali.
Nemyslíš, že v tom má prsty Rocco a Neri?
Hele... Všichni naši lidé jsou obchodníci.
Plyne z toho jejich oddanost.
Jedno mě táta naučil,
snažit se myslet, jak myslí lidé kolem tebe.
Podle toho je všechno možné.
Miku, jsou mrtví! Zrovna před mým oknem!
Chci odsud pryč. Leží tam mrtví!
Tady! Jsou dva.
Vypadá to, že je najali v New Yorku. Nepoznávám je.
Teď už z nich nic nedostanete.
Vytáhněte je.
Zbavte se těl.
- Kde je Mike? - Rocco.
Anthony, všechno bude v pořádku. Zkus usnout.
- Líbila se ti oslava? - Dostal jsem spoustu dárků.
Já vím. Líbily se ti?
Jo. Ani nevím, od koho jsem je dostal.
Od mých přátel.
- Viděl jsi dárek ode mě? - Je na polštáři.
Ráno brzy odjíždím.
- Vezmeš mě s sebou? - Ne, to nejde, Anthony.
- Proč musíš odjet? - Mám moc práce.
Mohl bych ti pomoct.
Já vím. Jednou mi pomůžeš.
Teď už spi.
Je opravdu krásná. Musíš ji vidět.
Počkej, až ji uvidíš. Slova nevyjádří její krásu.
Opustil jsem Neapol. Opustil jsem mámu.
Kvůli jedné couře!
Teď jsem v Americe, v New Yorku.
Sám! Myslím na svoji matku.
Nemám zprávy z domova.
Konečně dopis z Neapole!
Vito, jak se ti líbí můj anděl? Není báječná?
Je moc krásná.
Pro tebe je krásná. Ale já mám svoji ženu a syna.
Naše drahá matka
je mrtvá!
Půjdeme do zákulisí a pozveme ji na večeři.
Sedni si, křupane!
Promiňte, Done Fanucci.
Půjdeme za ní do zákulisí.
Kdo to byl?
Černá ruka.
To je Fanucci, Černá ruka.
Promluvíme si o tom zítra.
Zítra! Vždycky zítra!
Zaplatíte dnes!
Jdeme.
Moji dceru ne! Nechte ji!
Vemte si všechny peníze!
Vito, pojď.
Vím, co si myslíš. Nevíš, jak to chodí.
Fanucci je člen Černý ruky. Každý mu platí.
- I můj otec z koloniálu. - Je to Ital?
Proč otravuje Italy?
Ví, že je nikdo nechrání. Zapomeň na to. Líbil se ti můj anděl?
Když jsi ty šťastný, já taky.
Necítíš se dobře?
Nechová se k tobě šéf dobře?
Zapomeň na to.
Hej, mluvíš italsky?
Schovej mi to! Příští týden si pro to přijdu!
Zdravíčko, Abbandando. To je můj synovec.
Jak jdou obchody?
Je to dobrý, dobrý.
Fanucci říká, že celá čtvrť jsou lajdáci.
Lidi neplatí včas a neplatí plnou sumu.
Říká, že je na všechny moc hodný.
Tak Fanucci se mění?
Jistě. Chce dvojnásobek od každýho.
I od mýho otce.
Jsme přátelé, že? Takže ho vezmete?
Mám špatný zprávy.
Cítím se hrozně, že ti to musím říct.
Fanucci... Má synovce.
A musíte mu dát moji práci.
Byl jste na mě vždycky hodný.
Staral jste se o mě jako můj otec.
Děkuji.
A nezapomenu na to.
Vito!
To ne!
Vem si to pro rodinu.
Díky, ale prosím, to nemůžu přijmout.
Krásná hruška!
Jsem Clemenza. Máš ještě moje zboží?
Podíval ses dovnitř?
Nemám zájem o věci, který se mě netýkají.
Jeden můj známej má hezký koberec. Líbil by se tvý ženě.
To určitě ano, ale kde mám na něj vzít peníze?
Byl by to dárek ode mě. Jako výraz vděku.
Jo, jistě.
Mojí ženě by se líbil.
Ten hajzl! Není doma.
Sakra. Nenechal tu ani klíč.
Snad mu to nebude vadit.
Pojď dál.
Hej, Vito, pojď dál!
Tady bydlí tvůj kámoš?
- Je to skutečnej palác. - Jeden z nejlepších.
Vito, pojď mi pomoct.
Podívej, jak je pěkný, Santino!
Pojďte dál.
Vše v pořádku. Hyman je vedle.
- Dáte si sendvič s tuňákem? - Ne, děkuji.
... přihrává Holden. Do hry vstupuje...
- Pane Rothe? - Pojď dál, Michaeli.
Sedni si a udělej si pohodlí.
Brzy bude konec.
- Díváš se na fotbal? - Ani moc ne.
Docela rád trávím odpoledne s fotbalem.
Jedna z mých milých věcí v této zemi. Baseball taky.
Od doby, co Arnold Rothstein rozhodl Světovou sérii v roce 1919.
Slyšel jsem, že máš potíže.
Je to pitomost.
Když si lidi hrajou s bouchačkama.
Důležité je, že ti nic není.
Zdraví je nejdůležitější.
Důležitější než úspěch a peníze.
Důležitější než moc.
Přijel jsem, protože bude další krveprolití.
Chci, abyste to věděl, aby se nerozpoutala další válka.
Nikdo nechce další válku.
Frank Pentangeli mě žádal o povolení zbavit se bratrů Rosatových.
Když jsem odmítl, pokusil se mě zabít. Měl smůlu, já štěstí.
Brzy ho navštívím.
Nejdůležitější je, aby nic neohrozilo naše plány do budoucna.
Nic není důležitější.
- Jsi moudrý a rozvážný muž. - Jste velký muž, pane Rothe.
- Můžu se od vás moc učit. - Udělám, co budu moci, Michaeli.
- Promiňte. Oběd. - Pojď dál.
- Děkuji, drahá. - Brzy ti prasknou bubínky.
- Dobrou chuť. - Děkuju.
Jsi mladý, já starý a nemocný.
Co uděláme v příštích měsících, vstoupí do historie.
To se nikomu ještě nepovedlo.
Ani tvému otci by se nesnilo, že je něco takového možné.
Frank Pentangeli je odepsaný. Nejste proti?
Je jen malá ryba.
Co se děje?
Máme společnost?
- Co se děje? - Michael Corleone je tady.
- Kde je? - Ve tvé pracovně. Pospěš si.
Čeká už půl hodiny.
Něco se stalo?
Měl jsi mi dát vědět, že přijdeš.
- Mohl jsem něco připravit. - Nechtěl jsem, abys to věděl.
- Slyšels, co se stalo? - Málem jsem umřel. Ulevilo se nám...
V mém domě!
V ložnici, kde spí moje žena!
Kde si hrají mé děti.
V mém domě.
Chci, abys mi pomohl s pomstou.
Michaeli, cokoliv. Co mám udělat?
Usmířit se s bratry Rosatovými.
Tomu nerozumím. Já...
Nemám tvůj mozek na velký kšefty.
Ten Hyman Roth v Miami. Ten stojí za těma grázlama.
- Vím to. - Tak proč se mám před nima ponížit?
Hyman Roth mě chtěl zabít.
Vím, že to byl on.
Panebože, Miku.
Panebože, dostaneme je všechny. Dokud máme sílu.
Tohle bývala otcova pracovna.
Změnila se.
Pamatuju si, že tady býval velký psací stůl.
Když jsme byli malí, museli jsme si tady hrát potichu.
Byl jsem rád, že tu nikdy nebydlel nikdo cizí.
Nastěhoval se sem Clemenza. Teď ty.
Otec mě tady toho hodně naučil. V této pracovně.
Naučil mě: "Své přátele si drž u těla, ale nepřátele ještě blíž."
Až Roth uvidí, že jsem zakročil ve prospěch bratrů Rosatových,
bude si myslet, že náš vztah je stále dobrý.
To chci, aby si myslel.
Chci, aby byl klidný a jistý našim přátelstvím.
Pak budu moci zjistit, kdo byl tím zrádcem v naší rodině.
- Jo? - Fredo, tady Johnny Ola.
- Potřebujeme pomoc. - Johnny?
Bože, kolik je hodin?
- Kdo je to, zlato? - Poslouchej, Fredo.
Proč mi voláš? Nechci s tebou mluvit.
Pentangeli přijme bratry Rosatovy.
- Bože. - Půjde tam sám?
Nevím. Už jste mě do toho zatáhli dost.
Všechno bude v pořádku. Pentangeli říká, že se s nimi dohodne.
Chceme vědět, jestli půjde sám nebo jestli přivede své muže.
Lhali jste mi. Už mi nevolej.
- Tvůj bratr náš rozhovor nezjistí. - Nevím, o čem to mluvíš.
- Kdo to byl? - Omyl.
- Frankie, nikoho tady nemám. - Počkej v autě, Cicci.
- Frankie. - To je v pořádku, Cicci.
- Co je to? - Stodolarovka pro začátek.
Ritchie. Dej nám slzu.
Jsme moc šťastní, že ses tak rozhodl, Frankie.
- Nebudeš toho litovat. - Nelíbí se mi ta stovka, Rosato.
Beru to jako urážku.
Michael Corleone tě pozdravuje!
Zavři ty dveře!
Jde sem ten polda...
Ahoj, Ritchi. Je tu tma. Máš otevřeno nebo ne?
Jen jsem přišel trochu uklidit, víš?
Co se děje?
- Není tam něco na podlaze? - Carmine, tady ne! Anthony!
Otevřeš bar a ustřelím ti hlavu!
Freddy, rád tě vidím.
- Jak je mu? - Je v pořádku. Je vzadu.
Holky, do práce.
Je v tomhle pokoji.
- Nejdřív s ním promluvím sám. - No tak.
Mohl bych vám pomoct, senátore.
Hagen?
- Poslyšte, já nic... - To je dobrý.
- Já nic neudělal. - To nic. Máte štěstí.
Podnik řídí můj bratr Fredo. Zavolali ho jako prvního.
Kdyby se to stalo někde jinde, nemohli bychom vám pomoct.
Když jsem se probudil, byl jsem na podlaze.
- A nevím, co se stalo. - Nepamatujete si?
Omdlel jsem.
Byla to jen hra. Bože.
Ježíši Kriste!
Panebože!
Bože!
Nic nevím a nechápu, proč si nic nepamatuju.
Jen udělejte, co vám řeknu.
Zavolejte do své kanceláře. Řekněte, že přijdete zítra.
Rozhodl jste se strávit noc v domě Michaela Corleona v Tahoe.
- Jako jeho host. - Vzpomínám si, že se smála.
Nebylo to poprvé a já jsem jí nemohl ublížit.
Ta dívka nemá rodinu. Nikdo neví, že tu pracuje.
Bude to, jako by nikdy neexistovala.
Zbude jen naše přátelství.
- Ano? - Promiňte, nemůžeme vás pustit.
- Jedu jen na trh. - Přivezeme vám cokoliv.
- Kdo tohle nařídil? - Pan Hagen. Tamhle jde.
Promluvím s ním.
Chtěl jsem ti to říct, ale měl jsem práci.
Je to Michaelovo přání pro tvé bezpečí. Všechno ti přivezeme.
- Takže nesmím z domu? - Ne, ale musíš být za plotem.
- Jedeme do Nové Anglie. - To je zrušené.
- Jsem tedy zajatec? - Tak to nevidíme, Kay.
Pojďte, děti. Jdeme zpátky do domu.
Joe.
Kuba, Kuba!
Velmi vážení pánové.
Vítejte v Havaně.
Chci poděkovat této významné skupině amerických průmyslníků,
že dále spolupracují s Kubou
v největším období prosperity
v celé její historii.
Pan William Shaw
zastupující společnost General Fruit.
Pánové Corngold a Dant
ze společnosti United Telephone and Telegraph.
Pan Petty,
regionální vicepresident Panamerické důlní společnosti.
Pan Robert Allen ze South American Sugar.
Pan Michael Corleone z Nevady,
který zastupuje naše společníky v oblasti cestovního ruchu.
A můj starý přítel a společník z Floridy,
pan Hyman Roth.
Chci poděkovat United Telephone and Telegraph za vánoční dárek.
Telefon z ryzího zlata.
Možná se pánové chtějí podívat.
- Pane prezidente? - Ano?
Mohl byste pohovořit o povstaleckých aktivitách a jejich dopadu na obchody?
- Jistě. - Je těžký.
Ujišťuji vás, že ačkoliv povstalci zahájili tažení v Las Villas,
moji lidé jsou přesvědčeni, že je vytlačíme ze Santa Clary
před Novým rokem.
A chci vás všechny uklidnit.
Nebudeme tolerovat žádné partyzány v kasinech ani na plovárnách.
Říká, že zatýkají povstalce a že nás za chvíli pustí.
Johnny...
To nic. Jsou to jen banditi. Policie s nima skoncuje.
Viva Fidel!
Doufám, že věk souhlasí. Na svůj věk jsem háklivej.
Ať všichni vidí dort, než ho nakrojíme.
Jsem moc rád,
že jste všichni vážili takovou dálku, abyste mohli být se mnou.
Člověk chce v určitém okamžiku života
předat to, čím byl obdařen.
Předat svým přátelům jako odměnu pro ně
a ujistit se, že vše poběží hladce, až tady nebude.
- To bude za dlouho. - Za dlouhá léta!
To uvidíme. Lékaři by nesouhlasili, ale co oni vědí?
V Havaně jsme dosáhli báječných věcí
a nic nám nebrání, abychom pokračovali.
Tato vláda ví, jak pomoct podnikání a podporuje ho.
Zdejší hotely jsou větší a luxusnější než naše ve Vegas.
Můžeme poděkovat kubánské vládě,
která složila polovinu hotovosti u dovozců v poměru jedna ku jedné
a uvolnila omezení dovozu.
Chci tím říct, že jsme dosáhli toho, co jsme vždy chtěli:
Opravdové partnerství s vládou.
Menší kousek.
Všichni znáte Michaela Corleona a znali jste jeho otce.
Až půjdu na odpočinek či na věčnost,
předám všechny své záležitosti v Havaně do jeho rukou.
Ale dostane se na každého.
Nacionale přejde do rukou Lakeville Road Boys,
Capri dostane rodina Corleonových,
Sevillu Biltmore taky,
ale Eddie Levine přivede bratry Penninovy, Dina a Eddieho,
kteří budou řídit operace kasina.
Určitý podíl jsme nechali přátelům z Nevady,
abychom se ujistili, že doma vše půjde hladce.
Snad vám všem dort chutná. Tak dobrou chuť!
- Všechno nejlepší! - Blahopřeji!
Dnes jsem zažil něco zajímavého.
Vojenská policie zatýkala povstalce.
Než by se nechal zajmout, raději odjistil granát v jeho saku.
Zabil sebe a velícího důstojníka.
- Ti povstalci jsou šílenci. - Možná ano.
Vojáci jsou placeni za boj s povstalci. Povstalci však ne.
- Co tím naznačuješ? - Ze mohou vyhrát.
V této zemi jsou povstalci už 50 let. Mají to v krvi.
Jezdím sem už od dvacátých let.
Dováželi jsme z Havany melasu, když jsi byl v plínkách.
Náklaďáky patřily tvému otci.
Michaeli...
O tomhle si promluvíme, až budeme sami.
Ty 2 miliony sem nikdy nedorazily.
Nikdo nesmí vědět, že sis obchod rozmyslel,
protože ses bál povstalců.
Posaď se, Michaeli. Posaď se.
Škoda, že se toho nedožiju, abych tam byl s tebou.
Dal bych cokoliv za dalších 20 let.
Tady jsme pod ochranou. Můžeme vydělávat bez
zatracenýho Úřadu spravedlnosti a FBI.
150 km daleko s přátelskou a vstřícnou vládou.
150 km. To je nic.
Stačí malý krůček, najít někoho, kdo chce být prezidentem Spojených států
a má dost peněz, aby bylo všechno možné.
Michaeli,
jsme mocnější než kdokoliv.
Mikey, jak se máš? Dobře?
- Dobrý den! Freddie Corleone. - Můj bratr.
Panebože, to byla cesta!
Říkal jsem si: "Kdyby někdo věděl, co tady mám."
Máš představu? Dva miliony dolarů na sedadle vedle mě.
- Promiň. - To nic.
Chceš si je přepočítat?
Co se děje? Nic netuším.
Rodina bude investovat v Havaně. Tohle je pro prezidenta.
To je skvělý! Havana taky.
To je pěkný město.
- Znám někoho v Havaně? - Nevím. Hyman Roth, Johnny Ola?
Ne. Ani jednoho neznám.
Hele, Mikey, jsem trochu
nervózní z tý cesty. Můžu si dát něco k pití?
Možná bysme si mohli vyjít.
Znám místo, kde si můžeme v klidu popovídat.
Měl jsem si vzít ženu, jakou máš ty. Jako Kay.
Mít děti. Mít rodinu.
Aspoň jednou v životě
se podobat tátovi.
Je těžké být synem, Fredo. Těžké.
Máma mi říkávala: "Ty nejsi můj."
"Nechali tě přede dveřmi cikáni."
Občas si myslím, že ano.
Nejsi cikán, Fredo.
Mikey... Byl jsem na tebe naštvanej.
Proč jsme spolu neposeděli dřív?
- Dáš si drink, ano? - Vrchní!
Por favor...
- Jak se řekne daquiri? - Daquiri.
- Takhle? - Takhle.
Uno Daquiri
a sodu.
Zítra večer sem přiletí z Washingtonu senátor Geary se svými lidmi.
Chci, abys je provedl po Havaně.
- Moje specialita, viď? - Můžu ti něco svěřit?
Jistě, Miku.
Jsme na noc pozváni k prezidentovi na přivítání Nového roku.
Až to skončí, povezou mě domů ve vojenském vozidle - samotného.
Kvůli mé ochraně.
Než dorazíme do hotelu, budu zavražděn.
- Kdo? - Roth.
Roth se mě pokusil zabít v domě.
Byl to od začátku Roth.
Chová se, že jsem jeho syn a následník.
Ale myslí si, že je věčný a chce mě odstranit.
- Jak ti můžu pomoct? - Dělej, jako bys o ničem nevěděl.
- Už jsem podnikl kroky. - Jaké?
Hyman Roth se Nového roku nedožije.
Máš se šetřit, přijde zase zítra.
Ať přiletí můj doktor. Nevěřím doktorovi, co nemluví anglicky.
- Gracias, seňor. - Buenas noches.
- Zlato, zajdi si do kasina. - Jestli se cítíš lépe.
Cítím se dobře.
- Zahraj si bingo. - Dobře. Těšilo mě, pane Paule.
Můj šestý smysl mi říká, že Fredo přivezl peníze. Kde jsou?
- Chceš vycouvat? - Chci jen... Jen chvíli počkat.
- Jak se cítíte? - Strašně.
Dal bych 4 miliony, abych se mohl vychcat.
- Kdo dal zabít Franka Pentangeliho? - Bratři Rosatové.
Já vím, ale kdo dal příkaz?
Vím, že já ne.
Byl jeden hoch, s kterým jsem vyrostl. Byl mladší než já.
Trochu se ve mně viděl. Spolu jsme udělali první kšeft.
Vypracovali jsme se z ulice. Dařilo se nám.
V době prohibice jsme vozili melasu do Kanady.
Vydělali jsme jmění. I tvůj otec.
Oblíbil jsem si ho a věřil mu jako nikomu.
Jednou dostal nápad postavit město
z pouštní zastávky pro vojáky cestou na západní pobřeží.
Ten kluk se jmenoval Moe Greene
a jeho město se jmenuje Las Vegas.
Byl to skvělý muž.
Prozíravý a odvážný.
A v tom městě nemá ani plaketu, cedulku nebo sochu.
Kdosi mu prohnal kulkou oko.
Nikdo neví, kdo to nařídil.
Když jsem to slyšel, nezlobil jsem se.
Znal jsem Moa a věděl, jaký je paličák. Mluvil nahlas hlouposti.
Tak když ho zabili, nechal jsem to být.
A řekl jsem si:
"Tuhle práci jsme si vybrali."
Neptal jsem se,
kdo vydal ten rozkaz, protože tohle nesouvisí s obchodem.
Ty dva miliony jsou ve tvém pokoji...
Teď si jdu odpočinout.
Až se probudím, peníze budou na stole a já poznám, že mám partnera.
Pokud ne, tak vím, že ho nemám.
Zná každý každého? Znáš senátora Gearyho.
Rád vás tady vidím, Miku.
Senátor Payton z Floridy,
soudce DeMalco z New Yorku,
senátor Ream z Marylandu,
Fred Corngold z UTT.
- Fred umí tancovat ča-ča! - Opravdu?
Pánové, doplníme sklenky!
Můžete ochutnat místní drinky. Cuba Libre, Piňa Colada...
Myslím, že bych ochutnal jednu z těch hezkých Yoland...
- Máte ji mít! Ta je vaše... - Johnny!
Neznáš mého bratra Freda. Johnny Ola, Fredo.
- Neznáme se. Johnny Ola. - Těší mě.
Pánové, na noc v Havaně!
Šťastný Nový rok!
- Feliz Aňo Nuevo! - Šťastný Nový rok.
- Hej, Freddie, proč stojíme? - Všichni stojí.
- Stojí to za to. Nebudeš věřit. - Já už nevěřím teď.
- 50 dolarů, že? - To je vaše sázka, pane.
To je Superman.
Tak co jsem říkal?
- Tomu nevěřím! - To je podvod.
Je skutečný. Proto mu říkají Superman.
Hele, Freddy, jak jsi našel tenhle podnik?
Johnny Ola mě sem vzal. Nevěřil jsem, ale přesvědčil jsem se!
- Vidím, ale stále nevěřím! - 50 babek, Pate.
Roth sem nechodí, Johnny zná tyhle podniky!
- Hele, teď s tím rozlomí sušenku. - Chci vidět, jak rozlomí cihlu!
Klid, odvezeme vás do nemocnice.